Numele ei a fost Sonja cea Roșie.
Ea a trăit într-o lume sălbatică și crudă...
O războinică puternică, cu părul roșu ca focul.
În regatul Hyborian faptele sale în slujba dreptății și răzbunarea ei au devenit legendă.
Iată cum a început legenda.
Sonja
Suferi, Sonja...
Dar va veni și răzbunarea ta.
Împotriva reginei Gedren...
i>Care te-a vrut ca sclavă.
Însă împotrivirea ta nu i-a lăsat nici o îndoială.
Așa ca Gedren a poruncit ca familia ta să fie ucisă...
iar tu să fi violată de soldații ei.
Dar în căutarea dreptății și răzbunării...
ai nevoie de multă putere...
astfel ca arma și brațul tău să fie nebiruite.
Eu îți dau această putere.
SONIA CEA ROȘIE
Traducerea și Adaptarea : RRZXXX
Varna, unde este stăpânul Hyrkaniei?
Nu a venit, Măria-ta.
Ar fi trebuit să fie aici pentru distrugerea talismanului.
Dar nu putem întârzia. O vom face fără el.
Dumnezeule al marilor zei...
lată talismanul cu care ai creat lumea și lucrurile.
Dumnezeu al zeilor...
a devenit prea puternic pentru noi...
și trebuie să-I distrugem înainte ca el să distrugă lumea.
lartă-ne și noi îI vom trimite din lumină...
de unde își ia puterea...
în veșnicul întuneric.
lartă-ne.
Haide
Deci asta poate crea lumi noi...
sau le poate da furtuni și cutremure.
Ridicați-I.
Atinge-I.
Deci e adevărat. Doar femeile îI pot atinge.
Învelișul.
Luați-I.
Mărita regină, Ce facem cu prizonierii?
- Nu! - Nu!
Hai.
Caii.
Talismanul a fost furat.
Trebuie să distrugi talismanul.
Trebuie să o găsim pe sora mea. la-mă cu tine.
Știu unde este. Te rog.
Minunat.
Nu mai ai nimic de învățat, Sonja.
Ești o adevărată maestră a tuturor maeștrilor.
Nu am mai văzut pe nimeni ca tine.
Trebuie însă să înveți să-i placi cava mai mult pe bărbați.
Nu toți sunt răi.
Trebuie să învățăm din propria experiență, Maestre.
Știu.
Dar în viață, nu totul este o luptă cu sabia.
Ura față de bărbați la o tânără, minunată femeie...
Ar putea însemna prăbușirea ta.
Nu urăsc toți bărbații, Maestre.
Asta ar fi fost muzică pentru urechile mele acum 30 de ani.
Haide
Unui mare luptător îi trebuie o sabie pe măsură.
Alege.
Un cadou de la Marele Maestru.
Sonja
Ce e, Sonja?
O caut pe Sonja cea Roșie.
- Eu sunt Sonja. - Sora ta e pe moarte.
Te conduc eu la ea.
Varna.
Slavă Domnului.
Am trăit îndeajuns.
Talismanul a fost furat.
Și toate preotesele ucise.
Am luptat... - Odihnește-te, Varna. Putem vorbi mai târziu.
Nu mai e timp. Ascultă.
Talismanul are o putere imensă...
Care crește și mai mult la lumină.
În 13 zile ar putea distruge întreaga lume...
aducând furtună și cutremure.
Trebuie să distrugi talismanul, Sonja.
Dă-I întunericului. - Jură-mi ca o faci.
- Jur.
- Cine I-a luat?
- Nu știu.
A fost o femeie cu o mască de aur.
Soldați.
Pe unde au luat-o? La Nord? Sud?
E moartă. lar cei vii au ceva de făcut.
Treaba ei și treaba mea, nu sunt și ale tale.
- Și de fapt, cine ești? - Sunt Kalidor.
Un prieten al surorii tale, îți amintești?
Deci și un prieten al tău.
Îți mulțumesc pentru ce ai făcut pentru sora mea. - Vai fi răsplătit.
- Nu-s mercenar - Nimeni nu mă plătește
. Dacă cred că cineva îmi datorează ceva, mi-o iau.
Cineva folosește talismanul.
- Ce loc e asta? - Hablok. Un oraș mare.
Unde te duci?
Hablok.
- Așteaptă. Vin cu tine.
- De ce? - Asta nu-i treaba ta.
Și nici eu nu sunt.
- Cred că te înșeli în ambele privințe.
Știu că ești o femeie vitează, - Dar primejdia e meseria mea.
- Atunci o să o învăț și eu.
Nu mă supăra, Kalidor.
Nu am nevoie de ajutorul nici unui bărbat.
Nu o clatină, prostulel. Ține-o nemișcată! Chiar nu poți face nimica bine?
- Nemișcată, idiotule.
- Încerc, Măria Ta.
- Tâmpitule. prostule, nefolositorule, vita proasta!
Repede, vino. Vino aici.
Nu-mi da ordine, sclave. Sau te spânzur de picioare.
Oricum, e prea alunecos.
Vrei să cad în mlaștina asta fierbătoare? Dobitocule.
Încerc să o răsucesc. Acum.
- Stai nemișcat, băiatule. - Băiatule?
Nemișcat, maiestate. Nemișcat.
Sări jos. Sari.
Și eu?
Vino aici și încetează să mai faci pe prostul.
Am auzit și mă supun, stăpâne al lumii. Vin.
Ai avut noroc că femeia asta a venit pe-aici.
Răsplăteste-o, și spune-i cine sunt.
Maria sa, prințul Tarn, Marele stăpân al Hablok-ului...
Stăpânul tronului neîntinat...
Marele elefant care a fertilizat lumea cu...
Ți-am spus să nu spui asta.
Încă odată, și te trag în țeapă.
Bine, răsplăteste-o, prostule.
După cum îți arată regatul, Prințe, Ai mai mare nevoie de asta decât mine.
Mie mi s-a adresat?
- Ce s-a întâmplat?
- Regina Gedren ne-a atacat.
- Gedren? Regina Gedren?
- Da
A nimicit jumătate de oraș cu noua ei armă și ne-a cerut să ne supunem.
- Armata mea a fost fugărită.
Chiar vreau să trăiască veșnic?
- Am refuzat să mă supun.
Și ea a nimicit și cealaltă jumătate de oraș.
- Falkon, atâta timp cât toți sunt morți sau puși pe fugă...
ar trebui să mă însoțești mâine în munți.
O să adun o nouă armata...
și o voi strivi pe aceasta netrebnică Gedren.
- Unde o pot găsi, pe această regină Gedren?
- În Burkubane, țara întunericului veșnic.
- Cum ajung acolo?
- E un drum lung mai ușor dar mai e și o cale mai scurtă pe drumul vămuit a lui Brytag.
- O să o iau pe drumul vămuit a lui Brytag. Pe unde-i drumul ăsta?
- De aici direct spre nord. Nu se poate să-I greșești.
- O încercare se merită.
- Întreabă femeia dacă vrea să se înroleze în armata mea.
- O să avem nevoie de un bucătar.
- Alteța dumneavoastră e darnică, Dar eu călătoresc singura.
- Concediază femeia, Falkon. Trebuie să iau masa într-o oră.
- Pot să-ți dau un sfat?
- Pune-I pe genunchi și învață-I bunele maniere.
- Nu ai cumva din greșeală o fața de masă?
- Brytag, coboară și deschide poarta.
- Mai ușor, roșcato.
- De aici de sus mă pot uita mai bine la tine.
- N-am timp de pierdut, Brytag.
- Dar eu am o grămadă. Vino-o sus, am spus.
- Vino aici, muierușcă. - Și de ce aș veni?
Pentru că eu sunt Brytag. Ăsta-i pământul meu.
Și toți ce trec pe aici îmi plătesc tribut.
- Cât, Brytag? - Cine-a vorbit de bani?
Tribut, spuneam.
Felul ăla de tribut pe care toate femeile îI plătesc lui Brytag.
- Hai ă presupunem că nu o fac.
- Să presupunem că în loc de asta, îți spintec burtoiul ăla.
- Ați auzit?
- Vrea să-mi spintece...
- Femeie, M-am luptat cu 177 de bărbați.
Unul singur a supraviețuit, fără picioare.
Îndrăznești să-ți bați joc de Brytag?
- Asta nu-i îndrăzneală.
- Și dacă te omor soldații tăi mă lasa să plec nevătămată?
- Dacă mă omori?
Dacă femeiușca asta mă omoară, o lăsați să plece nevătămată.. - Așa-i?
- Aye.
Vezi?
Deci, wench.
- O să se înfrupte corbii din ochii tăi, roșcato
- Nu-mi trebuie ochii ca să te găsesc.
- Îți simt putoarea de la o sută de pași.
- O să-ți citesc viitorul în mațe, roșcato.
- Îmi știu viitorul. Tu însă nu ai nici unul.
- Oprește, Sonja.
- Sonja, hai.
- Pe-aci. Urmează-mă!
- Fugi. Pleacă! - Și tu?
- Îi pot ține în loc. Pleacă!
- Repede! Oprește-i!
Dă-mi drumul banditule!
Dă-mi drumul
- Zi-mi unde-i. - Sau îți tai capul!
Nu fi timid!
Aurul, băiete. Unde-i aurul?
N- am nici un aur, banditule.
Ți-am spus, N-am aur!
Ai haine de preț, băiatule, aproape la fel de strălucite ca și ale mele.
Și te aștepți să te cred ce ești lefter?
Ei bine află, ticălosule, că sunt prințul Tarn din Hablok.
lar supușii mei te vor pedepsi pentru asta.
Și va fi o pedeapsă durerosa, bou impertinent!
- Supușii tai?
Regatul meu e mai mare ca al tău.
Și eu nu am decât patru.
Trageți-I!
- Ești în regulă, Maiestate? - Da bou neîdemânatic.
- De ce I-ai părăsit?
Ne trebuiau de-ale gurii. Am plecat la vânătoare.
Ai fi putut să-I iei cu tine.
- Spune-i, Falkon, că vânătoarea nu mă interesează.
- Nu-I interesează vânătoarea.
- Comorile în pivnițe, prizonierii în carcere.
Duceți talismanul în Camera Lumânărilor.
Prea bine, regina mea
- Poate lumânări mai puține...
ar fi de recomandat, maiestate.
- De ce?
Cu cât lumina e mai puternică cu atât crește puterea talismanului.
Vreau mai multa putere, nu mai putina
- Dar e deja primejdios de puternic, mărită regină.
- Uite ce s-a întâmplat cu Hablok. - Da. Satisfăcător.
Dar îi vreau toată puterea Când vom ataca Toktyl, Ikol.
Este putere maxima
- O să ne iese de sub control, maiestate. - Maiestate!
Inamici se apropie de granițele imperiului.
Prinjtul din Hablok, maiestate...
cu armata sa.
Gâze
Fata asta.
- A scăpat de flăcări. Cât noroc.
- Ikol, o vreau vie și nevătămată fără nici o zgârâietura.
- Să organizez o mică ambuscadă?
- Nu.
O să mai așteptăm până se apropie.
- Burkubane, ținutul nopții veșnice.
- Falkon, trâmbitează-mi sosirea...
Și înfrângerea reginei Gedren.
- Sună din trompeta.
- Liniște...
cel puțin până găsim o cale de trecere.
- Prinții nu se furișează pe pământurile inamicului că hoții.
- Nu prea știi multe despre prinți, așa-i?
- Așteptați aici cu caii.
Vreau să testez podul ăsta...
Sau ce altceva o fi.
- Arata destul de sigur. Hai să trecem și caii.
- Ascultă-mă, Gedren!
Eu sunt, prințul Tarn din Hablok...
pentru a mă răzbuna cu propria-mi mâna pe tiranii din Burkubane.
Liniște, cățeluș arogant și nerecunoscător.
- Cum îndrăznești, femeie?
- Îți arăt eu cum îndrăznesc.
- Asta ar fi trebuit făcut de multă vreme.
- Nu da. Dacă trebuie să lovești pe cineva, atunci lovește-mă pe mine.
- Nici nu meriți efortul, băiete.
- Băiete?
Da, băiete. Și nici nu vei fi altceva
...până nu înveți ce-irecunoștința și sacrificiul de sine ca Falkon.
El e un bărbat adevărat.
Nu-i char cum spune, prințul meu. Ea nu-ți cunoaște calitățile.
Ține, banditule.
Exersezi, ÎnăIțimea-ta?
Credeam că prinții știu totul așa de bine, că nu au nevoie de exercițiu.
Am fost dezarmat de bandiții ăstia ieri.
Am băgat de seamă. Și? Dar asta nu e încă fatal.
Sunt dezarmată. Ucide-mă. Hai.
Tu intenționai să-ți folosești sabia. Îți amintești?
- Simplu de tot, așa-i?
- Dar asta nu-i în regulament.
Vezi, scrima și lupta sunt două chestii diferite.
Trebuie să le înveți pe amândouă.
Vrei să mă înveți scrima și luptă?
Te rog frumos?
Vorbești ca un prinț.
Ai fost dezarmat pentru că ții mânerul sabiei prea strâns.
Apucă-I mai moale. Vezi?
Moale. Văd. Așa?
ÎnăIțimea ta învața repede.
Cred că o să continuăm lecțiile de scrimă altă dată.
Am început devreme.
Ești foarte frumoasă.
Când o să fiu rege în Hablok, Mi-ar place să te am la curtea mea.
Ai vrea? Ce onoare.
S- ar putea să te fac regina mea.
Dar sunt încă tânăr.
O să mai vedem.
O să ajungă la Peștera Ithian mâine.
Ar trebui să-i facem să înnopteze acolo.
Mașinăria ucigasă va face restul.
Da. O să fie o bună hrană pentru pești.
Dar nu și fata.
Vreau frumusețea asta aici lângă mine. Căută să fie cruțată.
O să fac totul, regină.
Mașinăria e dificil de controlat.
Eu unul nu pot garanta că chestia nu dă greș.
Dacă o face, tu vei fi următoarea ei victima.
Talismanul, Ikol. Avem nevoie de o furtună.
Una mică.
Ar trebui să fim afară în furtună.
De ce? E un adăpost bun, nu-i așa?
Nu am timp de popas. Mai am patru zile să găsesc talismanul.
Și în afară de asta, ceva ne-a condus aici...
Cu fiecare bucățică de drum.
Mi-am dat seama, dar nu mă pot plânge.
Unde-i Tarn?
A promis să nu mai hoinărească. Usucă-te, mă duc să-I caut.
la te uită la asta.
Cred că-i cea mai mare din lume.
S- ar putea să fie falsă. Sunt multe falsuri în circulație.
Aceasta perlă ar putea reconstrui Hablokul...
să-i umple visteria, să-mi cumpere o armată.
- Scoate-I de acolo!
- Măria Ta, poate îi aparține cuiva.
Desigur, și cineva acesta îI vrea acum!
Da
Cu pumnalul, prostule!
Ce faceți?
Falkon, Alteță, uitați-vă la apă!
Hai. Cu putere.
Nu se mișca de loc. Poate că nu-i făcut să fie scos de aici.
Apa crește. Trebuie să ieșiți de aici.
- Pe-aici! Îndreptați-vă spre trepte! - Vino, prințe!
- leșiți din apă! - Da.
Urcă pe-aici, prințe.
Tarn!
Vin, prințe!
Dă-i drumul!
Ea unde-i?
Nu-I pot ucide! E o mașinărie!
Sonja, trebuie s-o orbim!
E singura noastră șansă!
Falkon, ieși! Nu pot vedea!
Aici. Ține-o acoperită.
De ce m-ai urmat?
Pentru a fi sigur că ajungi la talisman cu bine.
- De ce?
Trebuie să fiu sigur că talismanul va fi distrus.
Cu secole în urmă, stăpânii Arcadiei...
au încredințat talismanul preoteselor...
pentru că numai femeile îI pot atinge.
Dar paza lui, sau distrugerea sa dacă e necesară...
este încă datoria Marelui Lord.
- Tu? Marele Lord?
Venisem la templu... pentru a vedea talismanul distrus
Când am găsit-o pe sora ta muribundă.
și am aflat că talismanul a fost furat.
- Ea m-a îndrumat spre tine.
- De ce nu mi-ai spus cine ești?
Pentru că nu păreai a dori ajutorul unui bărbat.
Dar ai avut nevoie de el, și de aceea te-am urmat.
A trebuit să mă asigur că ajungi la talisman.
Văd...
M- am înșelat, credeam că ai avut alte motive.
Am avut.
Nu. Sunt sub un jurământ.
Nici un bărbat nu mă va avea... Până nu mă bate în luptă dreaptă.
Deci singurul bărbat care te va avea va fi unul care a încercat să te omoare.
Cam așa.
Dacă cedezi doar la un învingător, pregătește-te să fi învinsă.
Nu fi prost. Nu vreu să te ucid.
Încearcă.
Haide
Mai încet acolo. Încercăm să dormim.
Ești în regulă?
Dă, Prințe. Doar exersăm.
Atunci lasă-mă jos!
Mulțumesc.
De ce lupta așa din greu?
Oricum nu vrea să câștige.
Armatele lui Gedren. Un alt regat robit.
Talismanul! Trebuie să găsim o intrare.
Trebuie să ne cățărăm.
Trei din noi trebuie să intre.
Cine stă de pază la ușă, în caz de primejdie?
- Falkon? - Eu? Aici?
Nu știu ce iese pe ușă. Nu, eu urc.
Lașule!
- Eu îmi încerc norocul înăuntru.
- Și eu trebuie să intru.
Rămân eu.
Ai grijă, Măria Ta.
Mulțumesc.
De mâine încep să slăbesc.
Maiestate, talismanul e aproape ieșit de sub control.
trebuie să-I îngropăm în întuneric înainte de a fi prea târziu!
Am să-I îngrop când nu-mi va mai fi de folos iar vremea asta nu a sosit încă.
Dar ne va ucide pe toți! Dumnezeule, Maiestate, ce ai de gând?
Pivnițele ne sunt pline ochi cu aur. Mari regate sunt în puterea noastră!
- Ce ar mai fi? - Lumea, Ikol!
Azi vom mai lua o bucată din orașul Toktyl.
Dar am pretenții mai mari și talismanul mi le va împlini!
Nebunie. Nu va mai fi nici o lume.
Nu va mai fi nici o lume
Trebuie să găsim talismanul. Nu uita, numai eu îI pot atinge.
Eu o iau pe aici, tu pe acolo. Falkon, tu o iei pe la mijloc.
Cum e mâncarea pe aici?
Cine ești?
- Caută talismanul. - Mda. Așa e.
- Ikol, păianjenul negru al lui Gendren. - Tu.
Da. Prințul Tarn din Hablok:
Orașul blestemat de tine cu vrăjile tale mârșave.
Deci plodul regal nu și-a învățat lecția.
Piei din drumul meu, copile.
Ca să poți dezerta, ca un hoț ce ești?
Cu aurul meu?
Cu aurul din Hablok?
Asta a fost lipsit de maniere înăIțimea ta...
Și copii neobrăzați trebuie pedepsiți...
dacă au de gând să crească așa...
Cred că creșterea ÎnăIțimii tale va fi oprită... permanent.
Acum ține, Păianjen Negru.
Unde-i regina Gedren?
A plecat. Mă bucur că ai venit.
Te rog, Mă poți proteja? Sunt așa de speriată.
Gedren! Unde ești?
Deci prințul din Hablok ne onorează cu prezența sa lipsită de maniere.
Câți sunt cu tine? Spune-mi! Câți sunt cu tine?
- Câți? - Destui, Gedren!
Înapoi sau Hablok va avea nevoie de un moștenitor la tron.
La fel și tronul tău, Gedren.
Dacă talismanul nu este pus în întuneric, întregul tău regat va...
Prințe, adu-i pe Kalidor și Falkon.
E o cale prin spatele tronului.
Talismanul, Gedren. Repede!
Ești o proastă. Am fi putut conduce lumea împreună.
Acum o voi conduce singură, și tu vei muri pentru ceea ce mi-ai făcut.
- Ce-am făcut?
Mi-ai ucis părinții că pe vite.
Fratele meu, sora!
Insecte! Ce e viața lor în comparație cu asta?
Ești nebună! Talismanul te va distruge.
Aici sus, Sonja.
Aici sus
Kalidor, Falkon, pe-aici! Repede!
Pe coridorul ăsta!
Sonja. Aici.
Falkon, ajutor.
Prințe Tarn, întoarce-te.
Sunt aici, Gedren.
Moarte tuturor tiranilor.
Sonja, ajutor! Sunt înțepenit aici!
Sonja! În spatele tău!
Nu pot trece.
Falkon, trage-o. Eu țin poarta.
Urmați-mă. Ăsta-i drumul.
De unde știi, măria-ta?
Pentru că ăsta-i drumul pe unde am intrat.
Pe-aici e drumul.
Hai. Repede!
Ușa-i înțepenită.
Cum se deschide?
Eu știu cum. Lasă-mă pe mine.
Nu! Înapoi, prințe!
Se deschide.
Nu-I putem lăsa. Așteaptă, prințe. Nu plecați.
Suntem aici prințe.
Salvat-va! Fugiți! Și tu Falkon, prost neîndemântic!
Fugiți! Fugiți!
Nu plec de aici fără tine, prințe.
Dă-mi mâna. Te-am prins. Te scot eu de-aici.
Hablok este acolo.
Când I-am refăcut trebuie să ne vizitezi.
Sunt sigur că odata voi avea nevoie de o regină.
Vei găsi una.
Oricine ar fi, prințe, alege-o cu grijă.
Eu mi-am propus să nu-mi iau o soție înainte ca ea să mă bată în luptă dreaptă.
Astai-o provocare la care am să mă gândesc într-o bună zi.
Ce-ai zice de acum?
De ce nu?
Hai să mergem, Falkon.
Haide